Sekty a kulty.

Základní charakteristické znaky.

Znaky sekty:

Znaky sekt se mohou nacházet také i v náboženstvích, v manželstvích, v politických stranách, na úřadech, ve školách, ve firmách a kdekoliv, ve vztazích, mezi lidmi.

Manipulace (nebo také "vymývání mozků") – snaha o oklamání a podvod, sektáři mohou používat, ke své manipulaci, také i citáty a verše z Bible. Manipulace může být vědomá a záměrná, nebo může být i nevědomá – zprostředkovaná tím, kdo je již někým zmanipulován.

Ovládání (panovačnost) – je to snaha panovat a ovládat člověka – z pozice své síly, nebo svého postavení – autority (vůdce, nadřízeného, pastýře, kněze, otce, manžela, manželky apod.). Projevuje se nátlaky – zastrašováním nebo vyhrožováním, snahou o zotročení (činěním si z lidí sluhy). Dále se projevuje velice autoritativním vyptáváním a otázkami podobnými výslechu. Také i snahami udržet si lidi ve své moci a pod svou nadvládou, a to i pomocí manipulace, tedy snahami naprosto eliminovat zdravé smýšlení, rozum či svědomí člověka, s vyloučením možnosti svobodného rozhodnutí.

Kontrola (manipulativní kontrola) – příčinou je opět panovačnost, je to snaha ovládat a kontrolovat veškeré dění ve skupině nebo i lidi, kterým tito lidé vládnou – přesněji je ovládají, – opět je to jednání bez možnosti svobodného rozhodnutí dospělého jedince (člověka). Tato kontrola se projevuje také cenzurou tiskovin a vůbec všeho, co by přineslo jakékoliv světlo (pravdu) a odhalilo by tak jejich nekalé praktiky nejrůznějších lží, manipulací a podvodů. Jsou to také snahy očernit nebo zpochybnit věrohodnost přímých svědků (často jde o snahy zpochybnit jejich duševní zdraví), a jde také i o snahy zbavit se lidí, kteří poukáží na tyto jejich praktiky.

Rivalita – pýcha, arogance, vzájemné soupeření, boje o moc a přední postavení uvnitř ve skupině, nebo i navenek. Vzájemné očerňování, snahy pošpinit nebo potupit možné soupeře, oponenty a lidi jiného názoru a přesvědčení. Sekta zpravidla neobvykle zveličuje svého vůdce a rivala, který jde pouze v lidské síle a schopnostech, na které všichni ostatní spoléhají a označují je za boží či božské.

Uniformita – je to strojenost, předstírání a pýcha na svůj (náboženský) řád, úřad, (bohoslužebný) obřad, formu, způsob, přední postavení a stav (kněz, autorita, vůdce, otec nebo "boží služebník"). Jednotné vnější vystupování, chování a napodobování – bez schopnosti připustit jakoukoliv jinou možnost či odlišnost nebo rozličnost, od této jejich vnější formy a šablony, nebo i velké omezenosti jejich myšlení.

Zákonictví – je to pouhé lpění na dodržování určitých předpisů a pravidel, bez schopnosti rozsuzovat a rozlišovat mezi tím, co je správné, pravdivé nebo spravedlivé. Velká tvrdost v jednání s lidmi a neúměrná přísnost v soudech a v odsuzování druhých lidí za jejich chyby a provinění. Zatvrzelost vůči domluvám, neschopnost odpouštět druhým, nebo přijímat výtky anebo i kritiku od jiných lidí, osobní zaujatost a pomstychtivost.

Čarodějnictví (jeho projevy) – veliká osobní nenávist a zášť vůči jinému člověku, proklínání a svazování, uvalování klateb na lidi, pro jejich otevřenou kritiku, anebo i manipulativní modlitby za lidi, kteří odešli z těchto skupin nebo i náboženství.

Znaky kultů:

Nepoučitelnost a nenapravitelnost autority (vůdce), – (neschopnost přijímat výtky a napomenutí od jiných lidí), a přisuzování si (jim) některých božských atributů (např. neomylnost).

Společnými znaky sekt a kultů jsou bludy a klamná učení. Dále je to zneužití pravdy i Písma Svatého (Božího slova) k manipulaci, – ke zkreslení, oklamání, lidské lži a podvodu. Zneužití postavení a úřadu – (kněze, učitele, krále (vůdce) nebo proroka), a páchání bezpráví na lidech, v tomto postavení. Zneužití nevědomosti a neznalosti člověka, a těžení z lidí podvodem. A jsou to také i neopodstatněné a bezprávné důrazy v učení jako například – naprostá poslušnost či oddanost své autoritě, a vynucování si vykazatelnosti osobního náboženského života a činnosti.